У поняття людина закладено глибокий зміст, його можна розглядати з різних точок зору. З позицій біології, це лише вид живого у природі, але крім цього, людина - це дещо більше, адже вона є продуктом свого часу, культури, виховання; це сукупність притаманних тільки їй здатностей, можливостей, рис характеру, емоцій та бажань. Кожна людина - це індивідуальність, неповторність, і ми маємо вчитися цінувати один одного. Як писав Василь Симоненко:

Ти знаєш, що ти людина?
Ти знаєш про це чи ні? 
Усмішка твоя єдина, 
Мука твоя єдина, 
Очі твої одні.

З точки зору етики право називатися людиною ще треба заслужити. Адже людині притаманна здатність мислити, контролювати свою силу, обирати спосіб життя. Саме можливість самостійно робити вибір вирізняє людину з-поміж усіх інших живих створінь на планеті.

Людина сама створює свої ідеали та формує свою особистість. Вона добровільно обирає, якою їй бути: чи привітною та відкритою, чи недоброзичливою та нелюдимою, чи досягати своїх цілей чесним шляхом, чи "йти по трупах". Це накладає на людину велику відповідальність за свої вчинки. Ще людині притаманна унікальна здатність розвиватися, вчитися, вдосконалюватися протягом усього життя та передавати свої знання наступним поколінням.

Тож ким має бути людина, щоб виправдати своє горде звання? Чи має вона досягати вершин у всьому, за що береться, бути "володарем світу"? Чи задля цього вона має проявляти свої найкращі якості - здатність до співчуття, прагнення єдності, справедливості, жити мирно та допомагати іншим?

Я вважаю, що людина повинна прагнути успіху, великих досягнень, але при цьому не забувати про те, що навколо її також люди - чиїсь близькі та рідні, з власними потребами і прагненнями. Тому людина повинна жити за простим принципом: живи сам, та не заважай жити іншим. Недарма ж бо наголошує народна мудрість, що свого щастя на нещасті інших не збудувати.